‎ÎN MEMORIA LUI KOBE BRYANT
‎8 FEBRUARIE 1998
‎Michael Jordan a spus-o de multe ori.
‎Madison Square Garden e Mecca baschetului.
‎Dacă acesta e ultimul său All-Star Game,
‎e locul ideal ‎pentru a se remarca ultima oară.
‎În pragul dublei de trei titluri, ‎Jordan e în ultimul an de contract.
‎Jerry Krause a jurat miercuri
‎că Phil Jackson nu se va întoarce la anul,
‎spunând că dacă Michael pleacă
‎pentru că vine alt antrenor ‎e alegerea lui.
‎- Salut! ‎- Ce faci?
‎Ce pantofi frumoși ai!
‎Între timp, Kobe Bryant
‎e cel mai tânăr All-Star din istorie, ‎are 19 ani și cinci luni.
‎Am vorbit cu el. E la fel.
‎Are 19 ani.
‎Se spune: „Kobe, ești gata ‎să devii vedeta All-Star Game-ului.”
‎Dar să nu uităm că regele încă e aici.
‎Michael se așază aici?
‎- Așa. ‎- Stai pe scaun.
‎Sunt ăla bătrân. ‎Îmi amintesc că stăteam în spate.
‎Am vrut să ai un scaun comod.
‎Te simți bine?
‎Probabil, dacă vrei să joc 40 de minute.
‎Să fii pregătit!
‎- Fă poza! ‎- Au ieșit bine.
‎Dacă pe mijloc nu merge, pasați,
‎cineva trebuie să fie liber la trei.
‎Dacă tot suntem aici, să câștigăm.
‎- Da. ‎- Nu-i așa?
‎Puștiul de la Lakers ‎poate dribla pe oricine.
‎Știu.
‎Da!
‎Kobe? Da.
‎Nu lasă să vadă ce-i oferă jocul. ‎Se impune.
‎Vreau să văd asta. ‎O să fie un meci de unu la unu.
‎După ce a ratat patru aruncări, ‎credeam că se calmează.
‎- Ce? ‎- Rahat!
‎După primele patru aruncări?
‎Dacă era în echipa mea, nu-i pasam.
‎Dacă mai vrei mingea, recuperează.
‎- Ăsta e vestiarul Estului. ‎- Stai!
‎- N-avem treabă cu Vestul. ‎- Stai puțin!
‎Are culori de Lakers pe el.
‎Da, de parcă ar antrena.
‎Sunt cu bătrânii ăia futu...
‎- Cu moșnegii. ‎- Nu mai suntem mulți.
‎De asta am venit să-l salut ‎pe prietenul meu.
‎Ce faci?
‎- Cum te simți? ‎- Fir-ar să fie!
‎Bine.
‎Îmi place.
‎N-ai vrea să-l bați azi?
‎Știi că aș fi agresiv cu el, Larry.
‎Cum eram eu cu voi doi.
‎La Madison Square Garden începe
‎al 48-lea All-Star Game.
‎Îl vedeți pe Kobe Bryant,
‎cel considerat următorul Michael Jordan.
‎Îl țin eu pe Mike.
‎Iată-l pe Michael.
‎Coș și fault pentru Jordan!
‎Am crescut privindu-l pe Michael ‎la televizor,
‎iar acum aveam șansa să îl înfrunt.
‎Aveam șansa să văd, să ating, să simt
‎forța, viteza, rapiditatea. Și...
‎A fost distractiv.
‎Are mingea. Îi pasează lui Garnett. ‎Înapoi la Kobe!
‎Vrea să ajungă în atac, ‎să joace unu la unu.
‎- O să-l oblig să muncească aici. ‎- Trebuie să ne retragem.
‎E rapid.
‎Nu vreau să mă facă de râs.
‎Nu sar cu el la slam dunk. Nu.
‎Au fost doi ani mai grei la început.
‎Atunci erau mulți jucători în vârstă. ‎Nu ca acum.
‎Nimeni nu mă băga în seamă.
‎Eram puștiul care... ‎am aruncat mult pe lângă coș.
‎Michael m-a îndrumat mult atunci.
‎Aveam o întrebare ‎despre aruncarea din întoarcere,
‎așa că l-am întrebat.
‎Mi-a oferit un răspuns amănunțit,
‎după care a adăugat: ‎„Dacă mai vrei să știi ceva, sună-mă.”
‎Era ca un frate mai mare.
‎Urăsc discuțiile despre cine ar învinge ‎într-un meci unu la unu,
‎iar fanii spun: ‎„Kobe, l-ai învinge pe Michael.”
‎Dar eu zic: ‎„Ce vedeți la mine am învățat de la el.”
‎N-aș avea cinci titluri fără el,
‎pentru că el m-a îndrumat ‎și mi-a dat multe sfaturi excelente.
‎Kobe l-a provocat pe Michael.
‎Michael se întoarce și spune: ‎„Nu în seara asta, tinere. Nu, Kobe.
‎Mai am niște ași în mânecă.”
‎Nu e pregătit să plece.
‎Ați jucat bine. Jordan, ești amicul meu.
‎Mulțumesc. Așa e.
‎- Ne mai vedem. ‎- Bine.
‎- Felicitări! ‎- Amicul meu.
‎Sper să ne vedem în finală.
‎- Voi o să ajungeți acolo. ‎- Știu.
‎Nu sunt așa de slab!
‎Uriașule!
‎Îi ofer trofeul
‎doar dacă promite să revină și la anul.
‎Vedeta vedetelor, MVP-ul, Michael Jordan.
‎Dacă exista vreo îndoială
‎că putea continua să joace ‎la nivel de MVP, de campion,
‎a fost MVP-ul All-Star Game-ului.
‎E cea mai mare vedetă dintre vedete.
‎Deși s-au oferit explicații,
‎oamenii nu înțelegeau de ce se retrage.
‎Fanii voiau să continue.
‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎- ‎O mișcare spectaculoasă! ‎- ‎Meciul s-a sfârșit!
‎Chicago Stadium explodează!
‎Nu sunt trădări aici.
‎Trebuie să merg mai departe.
‎E ultimul an cu Phil ca antrenor.
‎Sunt așteptările prea mari?
‎- Ce facem acum? ‎- Întrebarea e cât poate să dureze.
‎EPISODUL V
‎8 MARTIE 1998 - PALMARESUL BULLS: 44-16
‎Știind că e cântecul de lebădă, ‎dacă nu se schimbă ceva,
‎m-am dus la Madison Square Garden ‎cu gândul:
‎„E ultima oară când joc aici.”
‎Și era locul meu preferat.
‎M-am întors și am luat o pereche veche ‎de Jordan 1.
‎Primii pantofi pe care i-am purtat ‎la Garden aveau să fie și ultimii,
‎pentru că era ultima oară ‎când jucam acolo.
‎EXTREMĂ BULLS - 1993-2000
‎Super! Le-ai pus șireturile.
‎Nu erai aici. ‎Erai un țânc când i-am lansat.
‎Ce an era?
‎- '84. Câți ani aveai? ‎- Atunci am început.
‎Aveai 12 ani.
‎Toni era în scutece.
‎Uită-te la pantofii ăștia,
‎comparativ cu ăia...
‎S-au schimbat multe.
‎MARTIE 1998
‎IUNIE 1984
‎L-am cunoscut Michael Jordan în 1984. ‎M-am dus în Carolina de Nord
‎ca să discut despre impresariat.
‎Ai lui aveau întrebări bune.
‎Erau inteligenți, foarte sociabili.
‎Firma noastră, ProServ, ‎lucrase cu mulți tenismeni mari,
‎ca Jimmy Connors, Stan Smith, Arthur Ashe.
‎CAMPION LA WIMBLEDON
‎Arthur Ashe lansase pantofi și o rachetă.
‎Cu racheta asta am câștigat Wimbledonul. ‎Poți s-o cumperi. Serios.
‎Strategia era să luăm un sportiv ‎dintr-un sport de echipă
‎și să-l tratăm ca pe un jucător de golf, ‎un boxer, un tenismen.
‎I-am spus lui David: „Ce încerci să faci?
‎Vrei să-l transformi în tenismen?
‎E baschetbalist, nu tenismen.”
‎Am zis: „Exact asta o să fac.” ‎Primul contract a fost pentru pantofi.
‎L-am dus la Converse,
‎furnizorii oficiali ai NBA-ului atunci.
‎Converse Weapon
‎E pantoful care-l lasă pe Magic ‎Să facă ce știe mai bine
‎Îi aveau pe Magic Johnson, ‎Dr. J, Bernard King, Larry Bird...
‎- Știți ce a făcut pentru mine ‎- Ce?
‎Am devenit MPV
‎Converse Weapon. Principala armă din NBA.
‎Converse aveau jucători mari ‎și au zis: „Nu putem
‎să te punem mai presus de ei.”
‎Bine.
‎Aveai o firmă preferată?
‎Adidas.
‎Îmi plac Lakers și Marques Johnson.
‎Și îmi plac pantofii Adidas.
‎Adidas erau disfuncționali atunci.
‎Îmi spuseseră: ‎„Ne-ar plăcea să lucrăm cu Jordan.
‎Dar nu putem scoate un pantof ‎în momentul ăsta.”
‎Voiam să meargă la Nike ‎pentru că ei erau nou-veniții.
‎La începutul anilor '80, ‎Nike făcea mai mult pantofi de alergare.
‎Michael nu voia să meargă la Nike.
‎DIRECTOR NIKE
‎Nu voia nici să urce în avion ‎și să viziteze firma,
‎așa că i-am sunat părinții.
‎Mama a spus: „Te duci și asculți.
‎Poate n-o să-ți placă, dar o să asculți.”
‎„Mamă, nu mă interesează. ‎Știu ce vreau să fac.
‎Nu mă duc la Nike.”
‎I-am zis: „Oferă-le o șansă.”
‎M-a obligat să mă duc să-i ascult.
‎FAMILIA NIKE SALUTĂ FAMILIA JORDAN
‎M-am dus la întrunire ‎nedorindu-mi să fiu acolo.
‎Prezentarea a fost super.
‎Tata a spus: ‎„Trebuie să fii prost să refuzi.”
‎Pe atunci, ‎cei mai buni primeau 100.000 de dolari,
‎iar el a primit 250.000.
‎Era... „Cât îi dați?
‎Unui debutant care n-a făcut nimic?
‎Ați înnebunit.”
‎Când am negociat înțelegerea ‎cu Nike, le-am spus:
‎„Sunteți o companie mică,
‎dacă îl vreți pe Jordan, ‎trebuie să aibă o colecție de pantofi.”
‎Nike tocmai crease o nouă tehnologie
‎pentru pantofii de alergare, ‎numită Air Soles.
‎Evident, Michael era mult în aer.
‎Am spus: „Știu. Îi spunem Air Jordan.”
‎„Air Jordan”? Sună bine.
‎Când am semnat contractul, Nike se aștepta
‎ca, după patru ani,
‎să vândă Air Jordan ‎de trei milioane de dolari.
‎În primul an am vândut de 126 de milioane.
‎ȘI PANTOFII JORDAN AU UN PRIM SEZON REUȘIT
‎Michael Jordan e la mare preț acum.
‎Contractele publicitare vin în serie.
‎Ședințele foto sunt nesfârșite.
‎Ca un politician, Jordan străbate ‎mulțimea de admiratori
‎bând suc de portocale ‎și adunând cărți de vizită.
‎Deja are contracte ‎cu Wilson Sporting Goods, McDonald's...
‎Pentru un puști, era ca și cum ‎ai ține sabia laser din ‎Războiul stelelor.
‎Îți trebuiau pantofii ca să fii ca el. ‎Nu e doar un simbol al statutului.
‎Știai că e cel mai tare.
‎Erau mai multe tipuri.
‎Celelalte mărci nu se schimbau mult. ‎Jordanii evoluau cu vremea.
‎Toți spuneau: ‎„Trebuie să ai o pereche de Jordani.”
‎În fiecare an puneam bani deoparte.
‎Tundeam iarbă, făceam treburi,
‎economiseam, stăteam la coadă la magazin.
‎Înainte de Jordan, ‎bascheții erau doar pentru baschet.
‎Deodată, erau la modă, ‎făceau parte din cultură.
‎Primul meu film e ‎Nola Darling.
‎Eu îl jucam pe Mars Blackmon. ‎Am vrut ca Mars
‎să poarte Air Jordani, pentru că Michael ‎e eroul tinerilor din prezent.
‎PIZZERIA LUI SAL - (1989)
‎M-ai călcat pe Air Jordanii albi ‎pe care abia mi i-am luat.
‎- Cât ai dat? ‎- O sută de dolari.
‎- Dolari americani! ‎- 108, cu taxe.
‎Îi dau 100 de migrene.
‎Nike l-a folosit pe Spike Lee ‎ca să facă reclamele cu Jordan,
‎îmbinând cultura urbană cu sportul.
‎Clachetă!
‎Sunt Mars Blackmon, ‎alături de prietenul meu, Michael Jordan.
‎Mike, ce te face ‎cel mai bun jucător din lume?
‎- Dunkurile devastatoare? ‎- Nu, Mars.
‎- Tunsoarea? ‎- Nu, Mars.
‎- Pantofii? ‎- Nu, Mars.
‎Trebuie să fie pantofii!
‎Pantofii. Pantofii.
‎- Sigur nu sunt pantofii? ‎- Sunt sigur.
‎Stop!
‎Felul în care jucam îmi făcea reclamă.
‎Ce făceam pe teren ‎și devotamentul față de sport
‎au dus la toate celelalte.
‎Dacă marcam două puncte ‎și aveam trei recuperări pe meci,
‎n-aș fi avut niciun contract.
‎Stilul meu de joc vorbea pentru mine.
‎MARTIE 1998
‎Am revenit la Madison Square Garden.
‎Michael Jordan, ‎cu pantofii originali Air Jordan
‎pe care i-a purtat la primul lui meci ‎în Madison Square Garden, în 1984.
‎Michael e aclamat în picioare de public.
‎TE IUBIM, MICHAEL - HAI, BULLS
‎Michael. Încă două secunde din atac. ‎Peste Houston. Marchează!
‎E meritul pantofilor.
‎Michael... Înscrie iar!
‎Ce partidă frumoasă vedem!
‎La pauză, îmi sângerau picioarele.
‎Dar jucam bine. Nu voiam să-i scot.
‎Michael... Doamne!
‎Mai mulți jucători ‎și chiar doi arbitri râd.
‎Michael Jordan are 40 de puncte.
‎Un singur om e atât de talentat.
‎Se răsucește și marchează un slam dunk!
‎Spike Lee se tot ia de Michael Jordan,
‎iar Michael îi spune și el ceva.
‎Tocmai i-a spus că nu-l poate ține.
‎A spus: ‎„Nu poți să mă ții. Ești prea mic.”
‎Apoi a zis: „Vino încoace!” ‎Spike a răspuns: „Bine.”
‎Michael, 42 de puncte,
‎dacă a fost ultima lui partidă ‎la Madison Square Garden,
‎e evident că se retrage așa cum a început.
‎Fiind cel mai bun.
‎Voiam să scot pantofii imediat.
‎Când i-am scos, șoseta era plină de sânge.
‎E ciudat să revin aici,
‎să-mi amintesc vremurile de demult,
‎meciurile jucate aici, ‎iar pantofii au avut rolul lor, așa că...
‎Mă dor picioarele de mor.
‎- Michael! ‎- Michael!
‎PIVOT KNICKS - 1985-2000
‎Închide ușa!
‎Am revenit la pantofii din '84 ‎ca să vă bat.
‎Nu începe!
‎Ce faci?
‎ȘASE SĂPTĂMÂNI PÂNĂ LA PLAYOFF
‎MARTIE 1998
‎NOIEMBRIE 1991
‎BULLS ÎI ÎNVING PE LAKERS ÎN 1991 ‎ȘI CÂȘTIGĂ PRIMUL TITLU.
‎DOAR TREI ECHIPE DIN ISTORIE ‎AU CÂȘTIGAT TITLURI CONSECUTIVE.
‎Înaintea sezonului '92, echipa vorbea ‎despre dificultatea apărării titlului.
‎Spuneam atunci: „Ai succes
‎doar când faci un lucru de succes.”
‎Apoi o iei de la capăt.
‎Jordan îl blochează ‎și recuperează incredibil.
‎Mereu am considerat echipa din '92 ‎ca fiind cea mai bună din istorie.
‎Începând din acel sezon, ‎Michael nu mai juca baschet.
‎Își dăduse seama cum să câștige.
‎Știa să controleze elanul. ‎Știa să-i motiveze pe băieți.
‎Nu era bun doar în atac,
‎era la fel de bun și în apărare.
‎Juca ceva diferit față de noi, ceilalți.
‎Ne lăsa să jucăm. ‎Dar el era acolo ca să câștige.
‎Și știa asta.
‎După ce a învățat să facă asta, ‎nu-l mai puteai învinge.
‎Bună seara, fani ai baschetului, ‎oriunde ați fi.
‎FINALA 1992 - PRIMUL MECI
‎Începe finala NBA din 1992.
‎Chicago Bulls și Portland Trail Blazers.
‎Se înfruntă cele mai bune echipe din NBA.
‎Avem două echipe excelente, ‎conduse de două vedete.
‎Toată lumea e atentă la înfruntarea ‎dintre Drexler și Jordan.
‎Când te uiți la ei,
‎nu vezi multe diferențe.
‎Amândoi au avut sezoane excelente, ‎cu statistici similare.
‎Clyde Planorul spune: ‎„Suntem cei mai buni din ligă,
‎dar nu încep o dispută verbală cu Mike.”
‎Clyde era un pericol. ‎N-o să spun că nu era.
‎Dar m-am simțit jignit ‎când am fost comparat cu el.
‎Lucram pentru NBC.
‎Comentam finala.
‎Cu o seară înainte de prima partidă ‎eram la Michael, jucam cărți,
‎iar el a zis: „Știi cum o să fie mâine.
‎O să-i dau o lecție.”
‎De la început, Michael Jordan ‎îl înfruntă pe Clyde Drexler.
‎Jordan, de trei puncte.
‎A marcat trei puncte.
‎Pippen.
‎Apoi încă o aruncare de trei.
‎- E liber la linia de trei! ‎- Și o a treia.
‎La Jordan. Trei puncte!
‎A patra aruncare de trei puncte.
‎Michael Jordan, cu patru aruncări de trei ‎într-o jumătate, recordul finalelor.
‎Michael nu voia ca cineva ‎să-i fie superior.
‎Jordan de la trei! Da!
‎Un record al finalelor NBA. ‎Cinci reușite de trei într-o jumătate.
‎De fiecare dată când marca de trei puncte, ‎se uita la mine.
‎Jordan de la distanță.
‎Ați văzut privirea? ‎Lui Michael nu-i vine să creadă.
‎Un record al finalelor NBA, ‎35 de puncte într-o jumătate.
‎BULLS CONDUC CU 1-0
‎Îmi arăta... „Îl distrug.”
‎JORDAN ÎI UIMEȘTE PE BLAZERS ‎CU ARUNCĂRI DE TREI PUNCTE
‎La cum jucam atunci, nu exista comparație.
‎Așa că l-am atacat în fiecare meci.
‎Jordan.
‎Ce mișcare a lui Jordan!
‎FINALA - AL ȘASELEA MECI
‎BULLS CONDUC CU 3-2
‎Un avans de patru puncte pentru Chicago.
‎Drexler credea că mai au un time-out.
‎Chicago Bulls au câștigat titlul NBA
‎pentru a doua oară consecutiv!
‎A CĂZUT CORTINA
‎Un titlu e grozav, două e aproape ‎imposibil. Felicitări, Chicago!
‎E cel mai fericit moment după mulți ani.
‎Ce bine e!
‎Pot să spun ‎că, de la Jerry Reinsdorf în jos,
‎e o organizație grozavă.
‎Organizația asta e deosebită.
‎Începe cu Jerry, se termină cu Joe Lee,
‎administratorul, care e aici de 25 de ani.
‎Așa e toată organizația, ‎despre asta e vorba.
‎Echipa e grozavă, dar organizația ‎e una dintre cele mai tari,
‎dacă nu cea mai tare din istorie. ‎De asta sunt mândru.
‎Fumezi un trabuc, Mike?
‎Da.
‎Dă-mi unul!
‎Tu nu fumezi, îți oprește creșterea.
‎După al doilea titlu,
‎al doilea titlu de MVP,
‎Michael era regele lumii.
‎Era primul an în care încercam să trimitem ‎profesioniști la Jocurile Olimpice.
‎Când îți pui pantofii echipei naționale?
‎E de duminică într-o săptămână, nu?
‎Da.
‎Am mult de petrecut până atunci.
‎- Phil! ‎- Azi eu am grijă de el.
‎- Cunoaște cartierul. ‎- Phil!
‎Jocurile Olimpice...
‎Dacă Chuck Daly mă folosește ‎mai mult de zece minute, plec.
‎Echipa Statelor Unite lua bătaie mereu,
‎așa că s-a apelat la NBA. Urmarea?
‎În 1992, pentru prima oară,
‎o echipă formată mai mult din jucători ‎din NBA va apăra mândria Americii.
‎Înaintea Jocurilor Olimpice,
‎Rod Thorn m-a sunat: „Ne-ar plăcea ‎să faci parte din Dream Team.”
‎Am întrebat: „Cine joacă?”
‎A întrebat: „Cum adică?” ‎Am zis: „Cine joacă?”
‎A spus: „Omul la care te referi,
‎omul la care te gândești n-o să joace.”
‎Te întrebăm câte ceva ‎despre Jocurile Olimpice.
‎Bine. Nimic despre Isiah.
‎- Fără întrebări despre el. ‎- Bine.
‎S-a spus
‎că relația ta rece cu Isiah Thomas
‎e motivul pentru care n-a fost selectat.
‎Respect talentul lui Isiah Thomas.
‎Cel mai bun conducător de joc ‎din istorie e Magic Johnson.
‎Și după el vine Isiah Thomas.
‎Oricât l-aș urî, îi respect talentul.
‎S-a insinuat că am întrebat de el,
‎dar eu nu i-am pomenit numele.
‎Nu știu cum s-au făcut selecțiile.
‎DE 12 ORI ÎN ALL-STAR GAME
‎Îndeplineam criteriile.
‎Dar nu m-au selectat.
‎Dream Team, având în vedere atmosfera
‎și camaraderia din echipă...
‎Era o adevărată armonie.
‎Ar fi schimbat Isiah atmosfera? Da.
‎Magic Johnson e furios.
‎E foarte supărat.
‎Magic și Isiah avuseseră probleme.
‎Bird și Isiah avuseseră probleme.
‎Și Scottie. Jumătate de echipă.
‎Nu voiau să joace cu el.
‎Toată lumea dă vina pe Michael,
‎pentru că ura dintre ei era pe față.
‎Au plecat de pe bancă, ‎dar mai sunt 7,9 secunde.
‎Pistons au plecat!
‎Dar nu era doar atât.
‎Puteți să dați vina pe mine, ‎dar n-a fost așa.
‎PRESĂ
‎În frunte cu Jordan, Pippen, ‎Magic și Bird,
‎această echipă e considerată ‎cea mai tare din istorie.
‎Ce apreciezi cel mai mult ‎la experiența acelei veri?
‎Antrenamentele și camaraderia.
‎Apropierea dintre băieți.
‎Uneori visez că el e eu
‎Vreau să fiu ca Chuck... Adică Mike
‎O clipă!
‎Nu te poți apropia prea mult de Michael. ‎E fault.
‎Hei!
‎N-ai mai comis un fault ‎de un an și jumătate. Tu vorbești?
‎Doamne!
‎Nu cred că ai fost eliminat vreodată.
‎Când a făcut el asta?
‎Eu sunt tânărul, ei sunt bătrânii.
‎Da, toți trebuie să mă asculte.
‎Ce spun eu e lege.
‎Cine e?
‎Am amintiri foarte frumoase ‎în care mă distram cu Mike.
‎Jucam cărți în fiecare seară
‎și, dacă eu câștigam mai mult, ‎voia să mai joace o oră.
‎Încă o oră.
‎Nu voia să învingă doar.
‎Voia să te calce pe gât și...
‎„Nu-ți ajunge că mă bați, ‎vrei să mă strivești?”
‎„Da.”
‎Au avut un meci de pregătire ‎în Monte Carlo.
‎Echipa lui Magic și Barkley ‎avea un avans mare.
‎Mingea!
‎Da!
‎A fost cel mai tare meci ‎pe care l-am jucat.
‎Pase excelente, aruncări excelente, ‎apărare excelentă.
‎Vedete care dădeau totul.
‎Haide! Ce naiba? Hai!
‎Și se spuneau multe jigniri...
‎Charles și Magic îl insultau pe Michael.
‎Nu trișa!
‎Magic îl enerva mereu pe Michael, ‎nu știu de ce.
‎Acolo. Revin! Te atac!
‎Aruncări libere.
‎E în regulă! Asta e.
‎Nu se apără. Sunt slabi.
‎Nu mai suntem la Chicago Stadium.
‎Conduceam cu opt puncte. Cam așa ceva.
‎L-am bătut pe umăr.
‎„Dacă nu te transformi în Air Jordan, ‎vă batem rău.”
‎Ce mi-a trebuit să spun asta?
‎Michael a început să înscrie ‎la fiecare atac.
‎„Vreți să știți cine e cel mai bun?
‎Vă arăt eu.”
‎A marcat de trei puncte.
‎Următorul atac, iar trei puncte.
‎A pătruns pe mijloc, printre toți.
‎Ne-am trezit ‎că ei aveau două puncte avans.
‎A pătruns până la coș, ‎arbitrul a dictat fault,
‎iar Magic a aruncat mingea în tribune
‎și a urlat:
‎„E ca în NBA, fluieră pentru el. ‎Așa e și aici.”
‎Au mutat arena lui Bulls aici.
‎Atât au făcut.
‎Suntem în anii '90.
‎Nu-mi pasă! Ce înseamnă asta?
‎Sunt anii '90.
‎Vă place ce bătaie v-am tras?
‎Nu. Termină!
‎După antrenament, s-au urcat în autocar, ‎să meargă la hotel.
‎Timp de două minute, nimeni n-a vorbit.
‎Când am urcat în autocar... Doamne!
‎Deodată, Magic îi spune lui Barkley:
‎„Charles, n-ar fi trebuit să-l enervăm.”
‎Apoi, toată lumea: ‎„E cel mai tare antrenament. Ne place!”
‎După meci, toată lumea a acceptat ‎că suntem într-o nouă eră.
‎Michael Jordan era adevăratul alfa.
‎Punct.
‎- Michael! ‎- Ce e?
‎Dacă e victoria în joc, ‎cine are ultima aruncare?
‎Eu.
‎- Ce întrebare tâmpită! Eu. ‎- Da.
‎A sosit cavaleria, ‎jucătorii NBA iau parte la Olimpiadă,
‎așa că SUA trimite cea mai tare echipă.
‎EXTREMĂ CROAȚIA
‎Statele Unite sunt principala favorită ‎la Barcelona.
‎Dar, printre adversari, ‎se remarcă o echipă.
‎Ca și SUA, e plină de talent.
‎Croația a construit ‎un colos al baschetului.
‎Toni Kukoc, vrăjitorul de 2,08 m ‎numit Magic Johnson stângaci.
‎E mult interes pentru meciul de mâine, ‎cu Croația,
‎prima oară când vedem ce face Toni Kukoc ‎la un asemenea nivel.
‎Ce știi despre el și despre ei?
‎Nu știu multe despre el,
‎dar Michael și Scottie știu multe,
‎pentru că nu toată lumea e încântată
‎că se duce la Chicago.
‎SELECȚIA NBA 1990
‎Cu a doua selecție, în a doua rundă, ‎Chicago Bulls îl aleg pe Toni Kukoc.
‎Toni e un jucător de perspectivă.
‎Cred că e un tânăr excepțional.
‎După ce am fost selectat de Bulls, ‎situația acasă nu era grozavă,
‎din cauza războiului.
‎Iugoslavia e o țară divizată.
‎În iunie, două republici, ‎Croația și Slovenia,
‎și-au declarat independența, ‎aprinzând războiul civil.
‎Am hotărât să joc doi ani în Europa ‎mai întâi.
‎Să fiu acolo, să nu plec de tot.
‎Câștigam mult mai mult în Europa
‎decât aș fi câștigat în primii ani aici.
‎Nu e vorba de mărunțiș, ‎ci de două milioane.
‎Jerry s-a dus să-l vadă jucând ‎în fosta Iugoslavie
‎și a spus ‎că Toni Kukoc e viitorul pentru Bulls.
‎Jerry era încântat de Toni,
‎în timp ce echipa noastră câștiga titluri.
‎ASISTENT MANAGER GENERAL
‎Și asta i-a enervat pe mulți jucători.
‎Momentul sosirii lui Kukoc ‎a fost problema.
‎S-a dus să negocieze cu Kukoc,
‎în timp ce Pippen aștepta ‎să semneze actualul contract.
‎L-au lăsat să aștepte ‎cât negociau cu Kukoc.
‎Krause punea pe altcineva ‎în fața propriilor oameni,
‎care-i oferiseră tot ce puteau.
‎Atunci nu știam ce se întâmplă cu Bulls.
‎Nu știam de certurile dintre Scottie ‎și Jerry, dintre Michael și Jerry.
‎La Jocurile Olimpice credeam ‎că totul va fi în regulă.
‎FAZA GRUPELOR ‎SUA CONTRA CROAȚIA
‎Principalul subiect e legat ‎de vedeta europeană Toni Kukoc.
‎În vestiarul Dream Team, ‎înaintea primului meci cu Croația,
‎Michael a spus: „Pe Kukoc ‎lăsați-l în seama mea și a lui Scottie.”
‎Kukoc e ținut de Pippen.
‎Kukoc schimbă direcția de aruncare.
‎Jordan trece de Kukoc.
‎Kukoc încearcă să paseze, ‎Pippen deposedează.
‎N-am făcut un meci bun.
‎Am fost surprins de defensiva lor strictă.
‎Nu mă așteptam să fiu ținut strâns ‎tot meciul.
‎Jordan și Pippen ‎vor să-și demonstreze superioritatea.
‎Toni Kukoc a devenit ‎un coechipier excelent și îl iubesc,
‎dar felul în care ne-a fost prezentat...
‎Nu mi-a plăcut și asta m-a motivat.
‎În acest moment, Toni Kukoc
‎are zero puncte și zero recuperări ‎pentru Croația.
‎Jordan și Pippen l-au sufocat.
‎Mi-a părut rău pentru Toni, ‎Michael și Scottie au întrecut măsura.
‎Era îngrozit!
‎Încă o dată, Pippen.
‎Pippen are loc...
‎Al treilea fault. ‎Pippen cu o pasă sub panou.
‎Scottie Pippen a dominat până acum.
‎Jerry i-a făcut mult rău lui Toni Kukoc.
‎Nu doar eu și Michael,
‎ci toată echipa olimpică ‎s-a uitat la puști și a zis:
‎„N-o să mai vrea să vină în NBA, ‎după ce a jucat cu noi.”
‎Și presiunea continuă.
‎N-a fost ceva personal împotriva lui Toni,
‎dar voiam să facem totul ‎ca Jerry să pice prost.
‎Are 18 puncte în seria de 19-5.
‎Jordan l-a blocat pe Kukoc. ‎Un contraatac trei la doi.
‎Pippen înscrie!
‎SUA 103 - CROAȚIA 70
‎O victorie clară.
‎Pippen l-a limitat pe Kukoc ‎la patru puncte.
‎Știu că Scottie era supărat ‎pe publicitatea din jurul lui Kukoc,
‎a dovedit azi că, dacă cineva ‎merită mai mulți bani la Chicago,
‎el e acela.
‎Încă mi se spune că a avut un meci slab, ‎că avea emoții,
‎dar, dacă e așa emotiv, ‎nu are ce căuta în NBA.
‎Nu mă cunoșteau.
‎Nu văd de ce... ‎De ce să încerce să se răzbune pe mine?
‎Nu mă cunoșteau deloc.
‎Atunci ne-am văzut prima oară.
‎Scottie spune că nu crede ‎că poate juca în NBA.
‎Ești de acord?
‎E un pic nedrept față de el.
‎Să nu uităm că juca
‎împotriva celor ‎mai buni 11 jucători din ligă.
‎Când ajungem în finală, ‎pentru că, evident,
‎SUA avea să fie cealaltă finalistă, ‎o să jucăm pe bune.
‎În continuare, Dream Team, ‎naționala americană,
‎înfruntă Croația pentru medalia de aur.
‎A doua întâlnire dintre SUA și Croația.
‎Ultima dată când s-au văzut, ‎SUA a învins la 33 de puncte.
‎FINALA ‎SUA CONTRA CROAȚIA
‎A doua oară când am jucat, ‎Kukoc a revenit și l-am apreciat.
‎A revenit și a jucat mult mai bine ‎decât în primul meci.
‎Toni Kukoc e alt jucător
‎comparativ cu întâlnirea anterioară ‎cu SUA.
‎Americanii nu înțelegeau ‎cât de duri sunt oamenii precum Kukoc.
‎Nu știau.
‎Unii oameni nu înțeleg ‎ce înseamnă războiul,
‎sărăcia și opresiunea ‎îndurate de cei precum Kukoc,
‎lucruri care i-au întărit.
‎Era o prostie să spună că e moale.
‎A trebuit să lupte pentru respectul lor ‎și l-a câștigat.
‎A revenit după ce a fost castrat,
‎iar asta mi-a spus multe despre Toni.
‎Kukoc are 16 puncte, șase pase decisive.
‎Michael a venit în vestiar și a zis:
‎„A jucat bine. E mai dur decât credeam.”
‎FINALA ‎SUA 117 - CROAȚIA 85
‎...117-85, au câștigat, ‎cum era de așteptat.
‎Echipa a câștigat Jocurile Olimpice.
‎Iar Michael a hotărât
‎că nu mai vrea să poarte ‎sigla Reebok pe echipament.
‎COMISAR NBA 1984-2014
‎Poate că Michael Jordan ‎a venit la Jocurile Olimpice
‎cu dorința nevinovată de a-și regăsi ‎iubirea pentru sport,
‎dar banii au complicat rapid ‎călătoria sentimentală.
‎Reebok cheltuise milioane ‎pentru a echipa delegația
‎și se aștepta ca toți sportivii ‎să-i poarte sigla,
‎mai ales celebrul Dream Team.
‎Harvey Schiller. Ce bou!
‎Cine e?
‎Tipul care a spus ‎că, dacă nu purtăm echipamentul,
‎nu putem accepta aurul.
‎Încă e o problemă? Încă se discută asta?
‎Nu. O să încerce să ascundă sigla Reebok.
‎Dar eu o s-o ascund mai bine.
‎O să aibă o mare surpriză.
‎Michael era extrem de competitiv
‎și când era vorba de partenerii lui, ‎ca Nike,
‎așa că nu suporta să poarte sigla Reebok ‎pe scena mondială,
‎când primea medalia de aur la Olimpiadă.
‎Așa că a acoperit sigla Reebok ‎cu steagul SUA.
‎Michael Jordan e acoperit ‎cu steagul american...
‎A fost extraordinar.
‎Nu cred că doar din motive patriotice.
‎La Jocurile Olimpice, ‎oamenii ăștia, în special Michael Jordan,
‎au dus baschetul pe culmi incredibile.
‎Michael era chipul Dream Team-ului,
‎iar Dream Team a schimbat totul ‎la baschetul internațional.
‎Dream Team e responsabil ‎pentru faptul că NBA
‎a devenit mult mai celebru.
‎A modificat sentimentele lumii ‎față de NBA.
‎Michael Jordan și Dream Team
‎au oferit sportului o influență globală.
‎Nu doar muzica era tare,
‎nu doar moda din SUA ‎era preluată în alte țări.
‎Brusc, NBA-ul se răspândea.
‎Cred că a fost prima oară când sportul ‎era vândut ca valoare culturală.
‎Vindeam stilul american.
‎Și era promovat de un jucător de succes ‎foarte chipeș,
‎mândru de el, ‎iar oamenii voiau să-i semene.
‎După Jocurile Olimpice, ‎Michael era cel mai cunoscut,
‎cel mai popular sportiv,
‎ba chiar figură culturală din lume.
‎Era o vedetă globală.
‎Toată lumea îl știa pe Michael Jordan.
‎Uneori visez
‎Că el e eu
‎Trebuie să vezi ‎Că așa visez să fiu
‎Când s-a ajuns la faza „Fii ca Mike”...
‎CORESPONDENT ESPN
‎Dacă aș putea fi ca Mike
‎...totul s-a schimbat pentru el.
‎E o presiune să fii ca Mike.
‎Dacă vrei să fii ca el, ‎trebuie să fii impecabil.
‎Trebuie să fii perfect,
‎dar niciun om nu e așa.
‎- Fii ca Mike! ‎- Fii ca Mike!
‎Dacă aș putea fi ca Mike
‎FII CA MIKE. ‎BEA GATORADE.
‎Orice afro-american din societatea asta ‎care are succes
‎duce o povară suplimentară.
‎De multe ori, America acceptă rapid
‎un Michael Jordan, o Oprah Winfrey, ‎un Barack Obama,
‎câtă vreme nu spui ceva controversat
‎despre problemele dreptății sociale.
‎A rămas popular pentru că
‎n-a făcut nimic ‎care să enerveze pe cineva.
‎Cel mai controversat lucru ‎pe care l-a spus în carieră
‎a fost când Harvey Gantt ‎candida pentru Senat,
‎primul afro-american din Carolina de Nord
‎care ar fi ajuns în Senat.
‎Michael nu l-a susținut public pe Gantt,
‎spunând: „Și republicanii ‎cumpără bascheți.”
‎5 IUNIE 1990
‎Democrații l-au nominalizat pe Gantt
‎pentru Senat.
‎Dacă-l învinge pe Jesse Helms,
‎Gantt devine primul senator negru ‎din acest stat.
‎Alegerile pentru Senat din 1990.
‎Ticălosul Jesse Helms
‎și un afro-american pe nume Harvey Gantt.
‎Miza era uriașă.
‎Jesse Helms era o figură oribilă,
‎un rasist și un conservator.
‎Nu era nimic atrăgător la el.
‎Jesse Helms e de vină
‎pentru nedeschiderea ‎unui nou Muzeu Afro-American.
‎Helms s-a împotrivit ‎zilei Martin Luther King.
‎Nu spun că n-am avea școli segregate
‎sau în mare parte segregate
‎conform Planului Libertății de Alegere, ‎așa cum l-am sugerat,
‎dar asta ar fi opțiunea.
‎Michael refuză să îl susțină ‎într-o reclamă pe Harvey Gantt,
‎iar declarația ‎„și republicanii cumpără Nike”
‎sugerează că Michael spune:
‎„Averea mea personală ‎e mai importantă decât politica,
‎atunci când e vorba de rasă.”
‎Nu cred că declarația trebuie schimbată,
‎pentru că am spus-o în glumă, în autocar, ‎cu Horace Grant și Scottie Pippen,
‎a fost ceva spontan.
‎Mama m-a rugat să filmez un spot ‎pentru Harvey Gantt.
‎Am spus: „Mamă, nu vorbesc ‎despre un om pe care nu-l cunosc,
‎dar o să fac o donație”, ‎lucru pe care l-am și făcut.
‎Helms câștigă al patrulea mandat,
‎învingându-l pe liberalul negru ‎Harvey Gantt.
‎Nu e nicio bucurie în Mudville, ‎în seara asta.
‎Gantt a acceptat înfrângerea,
‎dar înfruntarea dovedește că rasa ‎încă e importantă în politica americană.
‎Harvey!
‎Michael a pierdut din credibilitatea sa ‎în rândul afro-americanilor,
‎oamenii erau dezamăgiți ‎că nu l-a susținut pe Gantt.
‎Toată lumea îl respectă pe Muhammad Ali.
‎Știi de ce? Pentru că a luat poziție.
‎A luat poziție ‎și când asta a însemnat să piardă bani.
‎Respectăm asta.
‎Michael Jordan ar putea fi uitat.
‎Muhammad Ali nu o să fie uitat.
‎Îl apreciez pe Muhammad Ali ‎pentru că și-a apărat crezurile,
‎dar eu nu m-am considerat ‎niciodată activist.
‎M-am considerat baschetbalist.
‎Nu eram politician, îmi practicam sportul. ‎Eram concentrat asupra meseriei mele.
‎Am fost egoist? Probabil.
‎Dar într-acolo s-a îndreptat energia mea.
‎O să fiu sincer, când...
‎s-a spus că Michael a zis: ‎„Și republicanii cumpără bascheți”,
‎pentru cineva care, la acel moment,
‎se pregătea pentru o carieră ‎în drepturi civile și viață publică,
‎știind ce reprezenta Jesse Helms,
‎mi-aș fi dorit să-l văd pe Michael ‎mai implicat în tema asta.
‎Pe de altă parte,
‎încă se gândea: ‎„Cum să administrez imaginea asta
‎creată în jurul meu,
‎cum mă ridic la înălțimea ei?”
‎N-o să fie suficientă pentru toată lumea, ‎îmi dau seama,
‎căci toți au o idee preconcepută
‎legată de ce ar trebui să fac sau nu.
‎Eu îmi trăiesc viața dând exemple.
‎Dacă te inspir, foarte bine. ‎O să continui să fac asta.
‎Dacă nu, ‎poate că nu ar trebui să te iei după mine.
‎În '97 și '98, ‎cererile de bilete explodaseră,
‎pentru că exista întrebarea: ‎„Michael mai joacă sau se retrage?”
‎În acel an, am pus biletele în vânzare ‎într-o sâmbătă, la zece.
‎Oamenii au făcut coadă la Chicago Stadium.
‎Până la prânz, tot sezonul era epuizat,
‎după care orice solicitare era o bătălie.
‎Michael cerea între 12 și 20 de bilete, ‎de obicei.
‎Alți jucători voiau și ei.
‎La un moment dat, ‎a trebuit să-i limitez pe jucători.
‎Nu aveam bilete nelimitate pe atunci.
‎CONDUCĂTOR DE JOC BULLS
‎Contează unde sunt?
‎Sau doar să fie în arenă?
‎Pot să fie și în vestiar, lângă Dumnezeu.
‎- Lângă cine? ‎- Dumnezeu.
‎Dumnezeu tocmai ți-a dat un bilet.
‎Glumesc.
‎Ba nu glumește.
‎Minți!
‎- Să nu ștergi asta. ‎- Ba să ștergi!
‎- Nu glumește! ‎- Căcat!
‎Eu Îți sunt alături.
‎- Glumeam. ‎- Nu glumea.
‎- Să nu ștergi asta. ‎- Cară-te de aici!
‎Ți-am dat un bilet, pleacă!
‎Mulțumesc. Să nu ștergeți. Nu glumea.
‎În deplasare era mai rău decât acasă,
‎pentru că erau arenele altor echipe.
‎Când Bulls au jucat în Atlanta,
‎erau mai mulți oameni ‎decât la un meci de fotbal
‎doar ca să-l vadă pe Michael.
‎27 MARTIE 1998
‎GEORGIA DOME - PUBLIC: 62.046
‎Un record NBA, 62.046 de oameni ‎s-au înghesuit în Georgia Dome
‎pentru a vedea un posibil ultim meci ‎al lui Michael Jordan în Atlanta.
‎Dacă mai aveam 15.000 de locuri, ‎cred că le vindeam.
‎N-am văzut ceva mai atractiv.
‎Când au venit biletele de dimineață,
‎soția mea a plâns de fericire.
‎Așa că sunt eroul.
‎Nu ai ce să faci. ‎Asta face Michael Jordan cel mai bine.
‎Oriunde mergeau, oamenii voiau bilete,
‎dar a devenit copleșitor.
‎O să-l vedem pe Michael Jordan!
‎E fenomenul „papa și Iisus”.
‎AȘTEPT DE 14 ANI ‎AM VENIT DIN TAIWAN PENTRU TINE, MJ23
‎Am strâns bani și am călătorit 24 de ore ‎ca să-i vedem pe Chicago Bulls.
‎E un vis!
‎Meciul se dispută cu casa închisă.
‎Nu cumpărați bilete ‎de la bișnițarii de pe Seventh Avenue.
‎Sunt bilete false.
‎Toată lumea îmi cerea bilete.
‎Veneau actori și celebrități.
‎E nevoie de relații.
‎Pot să cerșesc.
‎Dacă există bilete undeva, le găsesc.
‎Oamenii vor spectacol și el îl oferă.
‎Și eu vreau să fiu ca Mike.
‎Ce faci, boxerule?
‎Michael nu-mi pasează.
‎- Ați auzit aici! ‎- Nu-mi pasează deloc.
‎Vreau ca Michael să joace ‎cât își dorește el.
‎E în formă maximă.
‎Krause și Reinsdorf fac o prostie. ‎Nu pricep.
‎Asemănările dintre Bulls și ‎Seinfeld?
‎Serialul anilor '90, echipa anilor '90,
‎eu vreau să fac retragerea ‎mișcarea anilor '90.
‎Să vină oameni noi.
‎- Salut! Ce faci? ‎- Salut!
‎Nu te-am văzut de la ședința foto.
‎Ei sunt fanii tăi buni.
‎- De fiecare dată când venim... ‎- Îmi pare bine.
‎...se uită la serialul tău.
‎Până la urmă, ‎o să vă săturați de ‎Seinfeld.
‎Haide!
‎- Salut, Phil! ‎- Ce faci?
‎Bine, succes!
‎- Te dă afară directorul. ‎- Mi-a părut bine.
‎Bine. Salut, Jerry!
‎Bine...
‎Asta n-o să meargă. Eu aș șterge-o.
‎- Ce faci? ‎- Bine.
‎Succes!
‎Când ajungi în vârf, ‎e plăcut să fii admirat și respectat.
‎Nu spun că n-a fost distractiv.
‎Dar, când eram singur,
‎mă gândeam la finalul sezonului, ‎la țelul meu,
‎de a ridica trofeul,
‎de a fi recunoscuți ‎drept cea mai bună echipă din lume.
‎Ăsta e lucrul pentru care lupt
‎și o să dau totul ca să îl obțin.